Jeg kan høre dig.
Du slæber hælene, når du går.
Mor sagde det samme, men vidste intet om, hvordan man undgår rumvæsener.
- Som din makker beder jeg dig... - ... lette på fødderne.
I hvert fald når vi patruljerer.
- Hvordan vidste du, jeg var her? - Du kommer her hver morgen.
- Hvad? Udspionerer du mig? - Ikke lige netop "spionerer".
- Du spionerer. - Jeg holder øje med min kollega.
Hvis du siger det sådan, Hal Mason. Hvad sker der?
Vi skal plyndre apoteker og sygehuse. Dr. Glass mangler forsyninger.
Efter en uge i Richmond begynder jeg at blive rastløs.
- De kommer! - Hvad sker der?
Indtag position med Bersærkerne, så taler jeg med Weaver.
Vent! Du må holde dig i nærheden af mig.
Mechs overfalder noget 1 km herfra, og vi må ikke blive taget på sengen.
Indtag forsvarsstillinger. Lad Bersærkerne rekognoscere situationen.
Der er nogle, der bliver kraftigt beskudt.
Er det oprørsstyrker, bør vi hjælpe. Vi ville ønske det samme fra dem.
Tag Bersærkerne, og angrib i flanke.
Vi må ikke gøre noget, der afslører, hvor lejren findes. Ryk ud af ti.
- Hvor er Ben? - Er han ikke med dig?
Kan du bevogte sygestuen, Matt?
Hold dr. Glass i sikkerhed. Hvis Ben dukker op, må han blive her.
- Hvad fanden er der sket her? - Sønderskudte rumvæsener.
- Var det et lynangreb? - Har vi klaret det så godt før?
Ingen Skitters og ingen rebeller. Det er den rene spøgelsesby herude.
Vi må undersøge. Led efter mennesker. Se om der er noget, vi kan bjærge.
- Det er Mech-læsioner. - Ingen mennesker var involverede.
- Skyder de hinanden nu? - Det ville være en forandring.
Ben? Far! Herovre!
Få den væk!
- Det er Rick. - Hvad fanden laver han herude?
Han havde splinter i skulderen og har mistet meget blod, men overlever.
Jeg troede, han var færdig. Kald på mig, når han vågner.
- Så du kan forhøre ham? - Det er sandt, dr. Glass.
Rick røbede alt, han kendte til os for fjenden. Det må ikke ske igen.
De gav ham sele på, så han gjorde ting, han ellers ikke ville gøre.
De gjorde det, ikke ham.
Forstået. Hold mig underrettet.
- Er alt vel, kaptajn? - Jeg har det helt fint.
Sæt dig herhenne. Sæt dig!
Vil du ikke nok.
Førstehjælpskassen, Lourdes.
- Antibiotikummet taber vist kampen. - Du kan få noget smertestillende.
- Du er en sej dame. - 3-årige plejede at kaste op på mig.
- Er Ben dukket op? - Nej, jeg ved ikke, hvor han er.
- Fortæl det, du sagde tidligere. - Fortælle hvad?
I sidste uge på seletøjsanlægget begyndte Bens stave at lyse.
- Hvad mener du med lyse? - Ligesom på Rick i morges.
Som om han fik kontakt med en af de Skitterseler.
- Og du har intet sagt til mig? - Han bad mig lade være.
Er det sket før?
Det tror jeg, men han ville ikke sige mere. Jeg burde have sagt det.
Vi gennemsøger byen en gang til.
Vi skal plyndre sygehuse. Dr. Glass er løbet tør for forsyninger.
Jeg skifter Tector og Crazy Lee mod Dai. Han sporer bedre.
- Ja. - Og hold udkig efter din bror.
Far! Rick er vågnet. Weaver vil have, du kommer til sygestuen.
Rick, kan du høre mig? Jeg kan ikke få ham til noget.
- Han er i panik og skal hvile. - Vi har ikke tid til hvile.
- Har du Ben med dig? - Nej.
- Han er i fare. Alle er i fare! - Var han sammen med dig?
Han er såret. Jeg ved ikke, hvor han er, men jeg kan finde ham.
- Kan han gå? - Vent lidt!
Vi ved ikke, om vi kan stole på ham. Han kan lede os i en fælde.
Den risiko løber jeg for min søns skyld og går alene om nødvendigt.
Okay.
- Hvad leder vi efter? - Det ved jeg ikke.
- Måske det der? - Ricks stave lyser.
- Han er tæt på. - Ben?
Ja, Ben er også tæt på.
Hvad mener du? Er Ben med en anden?
Her.
Ben? Det er far! Er du skadet?
Far? Forsvind!
- Det er Rick. Jeg tog dem med. - Hvorfor gjorde du det?
Hvis han ikke får hjælp, dør han. Så er alt, hvad han kæmpet for tabt.
- I må ikke skade ham! - Skade hvem, Ben?
- Det er ikke muligt! - Sænk jeres våben.
Han var på skibet og forsøgte at dræbe mig.
Jeg reddede dig fra døden, professor. Du ved, det er sandt.
Vi må tale. Det er vigtigt, at du forstår, så sænk dit våben.
Hvis vi ikke hjælper ham, så dør han.
Det er svært at tro, men vi har samme fjende.
Jeg føler også vrede og had.
Men indtil vi har besejret Overlords, så kan vi ikke...
- Ti stille! - Mange liv er ofret, Tom Mason.
Nej!
Flyt dig, knægt. Dai, få Rick ud herfra.
- Nu skal vi skaffe os af med krybet. - Ingen indvendinger fra mig.
- Jeg beder dig! - Vent, vent!
- Vi skal bruge den som fange. - En god Skitter er en død Skitter!
Den var til stede, da jeg blev afhørt og kan have information.
Den ved måske alt. Militæret i Charleston vil gerne vide mere.
Og hvis den nægter at tale?
Så har vi ikke brug for den og sender den til helvede.
Træd væk.
- Fundet noget? - Bare nogle poser vat.
- En flaske dextromethor... - Tag den, før hun drikker det.
Kun et hospital tilbage. Det ser ikke godt ud.
Søg dækning!
Hold dig i ro.
- Hold dig i ro. - Jeg er rolig. Er du rolig?
- Jeg har aldrig været så rolig. - Heller ikke jeg.
- Vi burde grille den skiderik. - Måske i en marinade.
Hold jer væk!
Det her er intet massemøde! Vend tilbage til jeres poster!
Han har brug for hjælp, Anne.
Jeg har ikke forsyninger nok til os selv.
Du må stole på mig. Hvorfor er der ingen, der hører?
Tag det roligt! Hold den bare i live, så vi kan afhøre den.
Hold øje med Rick. Hent mig, når Skitteren begynder at snakke.
Jeg vil tale med dig.
Nu flytter vi den.
Du må hjælpe mig, Ben. Tror du virkelig på et Skitter-oprør?
- Han er deres leder. - Hvor længe har I haft kontakt?
- Siden Jimmy døde. - Hvor længe har stavene lyst op?
- Hvor længe? - Også et års tid.
- Hvorfor sagde du intet? - Du måtte ikke se mig som en fjende.
Du er aldrig nogen fjende. Jeg havde prøvet at hjælpe dig.
Hjælp mig nu ved at tro på mig!
Okay.
Hvordan kan et Skitter-oprør ske? Vi ved, de også har sele på.
Ja, men nogle af dem er det lykkedes at modstå effekten af seletøjet.
De har forsøgt at styrte Overlords i over hundrede år.
De tror, de kan få succes med vores hjælp.
- Han torterede mig og dræbte andre! - Kun for ikke at vække mistanke.
Han vil have adgang til deres slagplaner og finde ligesindede.
Man kan gemme sig bag en ordre, men intet undskylder mord på uskyldige.
Han dræbte ikke dig.
- Du lever. Han reddede dig. - Hvorfor gjorde han det?
Han ser vores modstandsbevægelse som den bedste chance for dem.
De kan kun forme en alliance gennem nogen som dig og mig -
- og tusinder af andre over hele verden. Nu gælder det.
- Du er så skide mager. - Jeg tager en pude med næste gang.
Min første bil var en Civic. Den havde kørt 340.000 km.
Ingen forstod, hvorfor jeg ville have den -
- men jeg havde lige mødt en pige, der hed Rita.
Vi skulle jo være alene et sted, så bilen...
- ...blev din ungkarlehybel. - Jeg elsker tonede ruder.
Vi kunne være i fred.
- Rita? - Hvad er der galt med Rita?
- Kun gamle damer hedder det. - Okay, Margaret.
Hun var ikke en dame, skal du vide. Hun dansede jazzdans.
De plejede at optræde på skolen -
- og hun havde stramme dansebukser på.
- Spandex? - Nej, det var en slags jazzbukser.
Første gang jeg så hende danse, blev jeg forelsket.
- Kærlighed ved første øjekast. - Ved første øjekast af jazzbukser.
- Jeg kender ingen, der taler sådan. - End ikke Rita?
Vi talte ikke særlig meget.
Eller Karen?
Jeg nåede aldrig at finde ud af det.
- Undskyld. - Det gør ikke noget.
Jeg tror, vi kan gå ud nu.
- Jeg ved ikke, når jeg går for vidt. - Jeg sagde, at det ikke gør noget.
Det må det gøre, så jeg er en idiot.
Jeg burde bare have rakket ned på Rita.
- Er vi gode venner igen? - Altid.
Har I bemærket, man ikke hører fårekyllinger længere?
Eller Mr. Omanskis tv i værelset ved siden af med baseball.
Sidste omgang med bemandede baser og en fuldtræffer med battet.
Publikum brøler!
Undskyld. Jeg savner jeg det virkeligt.
- De kan have baseball i Charleston. - Eller et tv.
- Kan den tale? - Ja, det kan jeg.
Vi har ikke tid til pjat, og jeg vil bare have svar på vores spørgsmål.
- Først vil jeg tale med Mason alene. - Vi går ingen steder.
- Som du vil. - Det er okay, kaptajn.
Ud herfra! Vi lader dem være alene.
- I har en fantastisk planet. - Jeg er ikke i humør til småsnak.
- Jeg vil vide, hvad du ved. - Hvorfor din søn er så vigtig?
Først og fremmest vil jeg vide det.
Jeg skal forsøge. Jeg har så meget at fortælle dig, men ikke meget tid.
- Jeg har masser af tid. - Desværre ikke.
En dødspatrulje er på vej for at dræbe mig og alle i lejren.
Rene lagner. Det er længe siden.
Vi har bandager, sprit og aspirin til et stykke tid fremover.
Apoteket.
- Skal du absolut gøre sådan? - Jeg vil bare udtrykke lidt glæde.
Vi tager det, vi skal bruge, og tager en lur på sengene, vi så.
Vi tager hjem i aften. Jeg informerer Maggie.
Er alt i orden?
Tector og Craze pakker ting og vil tage en lur i sengene.
- Går du ikke med ind? - Nej, ikke i hospitalet.
Skyldes det canceren?
- Du sagde ikke hvilken cancer. - Jo, det gjorde jeg.
Du sagde, det var den dårlige slags. Som om der var en god slags.
Hjernesvulster.
- Mere end én? - De opererede mig tre gange.
Jeg har faktisk hul i hovedet.
Kan du mærke det bløde?
- Frastøder det dig ikke? - Nej.
Da jeg skulle opereres for tredje gang, tænkte jeg:
"Hvis jeg ikke overlever, men dør på bordet, så er det i orden."
- Var det så svært? - Som om livet løber ud af en.
Man har kun én dråbe tilbage.
Hvis den er væk, så havde man alligevel ikke meget tilbage.
- Godt, du fik det tilbage. - Jeg kunne ikke få det tilbage.
Ikke alt.
Maggie...
Sig det ikke.
Glem det.
Intet, du har sagt, har overbevist mig om, at du taler sandt.
Er 20 af mine faldne kammerater i morges ikke tilstrækkeligt?
Jeg ved ikke, hvad den kamp gjaldt, og jeg er ligeglad. Men revolution?
Modstandsbevægelse? Jeg køber det ikke. Det giver ingen mening.
- Hvordan overbeviser jeg dig? - Giv mig en troværdig grund!
Det kan være svært at forstå, men min plan var meget som din.
Vi levede i fred og ro. Så kom de og tilintetgjorde alt, vi elskede.
Vi blev gjort til slaver og blev tvunget til at adlyde.
Khelmock blev sat fast i vores rygge. Vi måtte gøre det samme mod jer.
- Seletøjet? - Vi kæmpede imod. De var for stærke.
Så kom vi hertil og så, hvordan jeres art gjorde modstand.
Skønt I næsten var udslettede, nægtede I at kapitulere.
Sammen kan vi gøre det, vi ikke kan klare på egen hånd. Omstyrte dem.
Interessant historie. Jeg forstår, hvorfor min søn synes om den.
Han har en svaghed for eventyr. Men jeg har set jeres slags.
Jeg har set, hvor let I tilintetgør og river mennesker i stykker.
I dræber uden at føle hverken anger eller samvittighedskvaler.
Jeg fortryder meget og er fuld af samvittighedskvaler.
Du ville aldrig kunne forstå, hvor dyb sorg jeg føler.
- Beviserne siger noget andet. - Måske, men der er en anden grund.
Jeres våben er underlegne, og I forstår jer ikke på deres strategi.
Slut jer til os og overlev, eller slås alene og dø.
- Jeg havde glemt, hvad en seng er. - Meget blød.
- Maggie, jeg vil sige... - Hør her.
Vi skal bare vide, at vi dækker hinanden som kolleger.
Vi tager os af hinanden, men ikke mere end det.
- Jeg vil have mere. - Vi vil meget, men ikke det her.
Det er umuligt, så stop... nu.
Vi er snart hjemme.
- Hvad er det? - Dødspatruljerne har sporet mig.
- Så I, hvor det kom fra? - Nej!
Hvor er Maggie?
- Kør! Forsvind! - Dæk mig!
Vi har intet at skyde på!
- Hvad laver du? Skrid herfra! - Jeg må slæbe dig med til lejren.
- Fart på! - Idiot!
Hold fast!
- Træd væk. Han har ført dem hertil. - Nej, det er ikke sandt.
- Flyt ungerne fra buret. - Du skal høre det her, Dan.
- Væk, Tom. Det er en ordre. - Nej.
Du bakker nu!
Nej, skyd ikke!
Rick!
- Bliver hun rask? - Det ved vi ikke endnu.
Vi må af sted!
- Kan du finde en fører til mig? - Jeg ordner det.
- Stille og roligt, Hal! - Stille og roligt.
Stille og roligt...
Ben... Det gør ikke noget.
At en person dør, spiller ingen rolle. Vi skal nok vinde.
Snak med din far.
Du har en far, Ben.
Få ham til at tro.
Få alle til at tro. Du klarer det.
Ben.
Han har brug for min hjælp.
- Ben... - Han har brug for mig!
Vi har brug for dig! Vi har brug for dig.
Jeg har brug for dig. Rolig.
Jeg ser ingen kuglefragmenter, og de ramte ikke lungen.
Dr. Glass tror, hun bliver helt rask. I skal være alene.
- Hvorfor kom du efter mig? - Hvad er det for et spørgsmål?
- Du kunne være blevet slået ihjel. - I lige måde.
- Du har folk, der har brug for dig. - Ligesom dig.
Nej.
Jeg har brug for dig. Okay?
Du sagde, vi skulle dække hinanden.
Vi hjælper hinanden og tager os af hinanden.
Hvis der skete dig noget...
Hvad skal det her forestille?
Det er bare...
Du vil sige, det både er vanvittigt og dumt.
Men da jeg så dig ligge på jorden...
- Du... - Hvad er der?
Ikke noget, jeg er bare...
- Hvad? - Kan du gøre mig en tjeneste?
Hvad som helst.
- Sæt dig. - Okay.
Kan du blive hos mig, til jeg er faldet i søvn?
Det kan jeg.
- Den tredje sprøjte. Hvad er det? - Den hjælper dig til at sove.
Er det noget beroligende? Du snørede mig.
Det er godt at have medikamenter, ellers havde vi skåret benet af.
Jeg må være taknemmelig for små mirakler.
- Ville du tale med mig, kaptajn? - Ja. Kan vi tale alene?
Ikke for længe. Jeg vil have, du aflaster benet og hviler dig.
Jeg siger det lige ud, jeg er rasende på dig.
Du udsatte os for fare og nægtede at adlyde ordrer.
Det er jeg ked af.
Undskyldningen godtaget, men...
Og det her er stort. Jeg er bekymret for Ben.
Det har jeg været, siden Jimmy døde. Men ikke for hans velbefindende.
Jeg er bekymret for, hvilken fare han udgør for 2nd Mass.
Du har ret.
Jeg har også tænkt på det. Han er min søn, så hvad kan jeg gøre?
Jeg forstår dig godt. Det gør jeg virkelig.
Men nogle gange må man træffe svære beslutninger.
Jeg er enig.
Når tiden er inde, vil du kunne træffe den beslutning?
Det ved jeg ærlig talt ikke.
Okay. Jeg vil bare slippe for at træffe den beslutning for dig.
- Er det forstået? - Jeg forstår.
Godt.
Jeg må ligge ned. Det har doktoren ordineret.
Ja, sir.
Tom, da Porter førte os sammen, brød jeg mig ikke om dig.
Det opdagede jeg ikke. Men jeg kan sige, at det var gensidigt.
- Jeg er en stædig satan indimellem. - Indimellem?
Jeg forstod ikke, hvilken nytte en professor kunne gøre i felten.
Men, Tom...
Jeg er begyndt at respektere dig, og...
Jeg føler det samme, Dan.
Er han gået ud? Nu får han mere søvn end de sidste fire måneder.
- Jeg har antibiotika for infektion. - Godt, vi fandt hertil.
Vi har to ugers rejse til Charleston.
- Nu kan vi oplade batterierne. - Hvordan har Ben det?
Han er en typisk teenager.
Han forstår sig ikke på sin far og vil forandre verden.
Du har nok ret. Han er jo trods alt en teenager.
Han er bare så pokkers selvsikker.
Han ved præcis, hvad han gør, og har mere selvtillid, end jeg har.
Bare vær der for ham, så klarer han sig.
- Det håber jeg. - Det er alt, hvad vi kan gøre nu.
- Jamile fik i gang generatoren. - Hvis bare han fik gang i vandet.
Vi skal jo have noget at se frem til i Charleston.
- Har du set de mange værelser? - Det var det første, jeg så.
Mener du det?
Har du ikke højdeskræk længere?
Nej. Jeg er ikke bange for noget mere.
Det er umuligt.
- Hvorfor? - Bare fordi.
- Ikke så godt et svar. - Nej...
Du har ret, det er det ikke.
Hvis jeg fortæller dig noget, kan du holde det hemmeligt?
Det tror jeg.
Jeg må af sted. I hvert fald et stykke tid.
- For denne Skitters skyld? - Noget i den retning.
Hvornår?
Jeg ved det ikke, Matt. Jeg ved det ikke...
Tekster: Michael Asmussen www.sdimedia.com